1
Ja Saul rääkis oma pojale Joonatanile ja kõigile oma sulaseile, et nad surmaksid Taaveti; aga Sauli pojale Joonatanile meeldis Taavet väga.
2
Ja Joonatan teatas Taavetile, üteldes: "Mu isa Saul püüab sind surmata. Ole siis nüüd hommikul valvel, jää varjule ja peida ennast.
3
Mina aga lähen ja seisan oma isa kõrvale väljal, kus sinagi oled, ja ma räägin isaga sinu pärast; kui ma midagi märkan, siis ma teatan sulle!"
4
Ja Joonatan kõneles Taavetist head oma isale Saulile ning ütles temale: "Kuningas ärgu tehku pattu oma sulase Taaveti vastu, sest tema ei ole sinu vastu pattu teinud ja pealegi on ta teod olnud sulle väga head!
5
Ta võttis oma elu iseenese kätte ja lõi vilisti maha, ja Jehoova andis nõnda kogu Iisraelile suure võidu; sa nägid seda ise ja olid rõõmus. Miks tahad nüüd teha pattu süütuma vere vastu, Taavetit põhjuseta surmates?"
6
Ja Saul kuulas Joonatani häält ning Saul vandus: "Nii tõesti kui Jehoova elab, teda ei surmata!"
7
Siis Joonatan kutsus Taaveti ja Joonatan andis temale edasi kõik need sõnad; ja Joonatan viis Taaveti Sauli juure ning ta oli tema teenistuses nagu ennegi.
8
Ja jälle puhkes sõda; ja Taavet läks välja ning sõdis vilistide vastu ja lõi neid suure kaotusega, nõnda et nad põgenesid tema eest.
9
Aga kuri vaim Jehoovalt tuli Sauli peale; ta istus oma kojas ja tal oli piik käes, kuna Taavet mängis oma käega kannelt.
10
Siis Saul püüdis lüüa Taavetit piigiga seina külge, aga tema põikas kõrvale Sauli eest, kes lõi piigi seinasse; ja Taavet põgenes ning pääses sel ööl.
11
Siis Saul läkitas käskjalad Taaveti koja juure teda varitsema ja hommikul surmama. Aga Taaveti naine Miikal teatas Taavetile, üteldes: "Kui sa oma hinge sel ööl ei päästa, surmatakse sind homme!"
12
Ja Miikal laskis Taaveti läbi akna alla; ta läks ja põgenes ning pääses.
13
Miikal aga võttis teeravi ja asetas voodisse, pani selle pea katteks kitsekarvust võrgu ja kattis selle vaibaga.
14
Kui Saul läkitas käskjalad Taavetit tooma, siis ütles Miikal: "Ta on haige!"
15
Siis Saul läkitas käskjalad Taavetit vaatama, üteldes: "Tooge ta voodiga mu juure, et ma ta surmaksin!"
16
Ja kui käskjalad tulid, vaata siis oli voodis teerav, pea katteks kitsekarvust võrk!
17
Ja Saul küsis Miikalilt: "Mispärast sa petsid mind nõnda ja lasksid mu vaenlasel pääseda?" Ja Miikal vastas Saulile: "Tema ütles mulle: lase mind minna, muidu ma tapan su!"
18
Ja Taavet põgenes ja pääses ning tuli Saamueli juure Raamasse ja jutustas temale kõik, mis Saul temale oli teinud. Siis läksid tema ja Saamuel Naajotisse ning jäid sinna.
19
Ja Saulile teatati ning üteldi: Vaata, Taavet on Raama Naajotis!
20
Siis Saul läkitas käskjalad Taavetit tooma; aga kui need nägid prohvetlikult kõnelevate prohvetite jõuku ja Saamueli seisvat ülevaatajana nende üle, siis tuli Jumala vaim Sauli käskjalgade peale ja nemadki hakkasid prohvetlikult rääkima!
21
Kui sellest Saulile teatati, siis ta läkitas teised käskjalad, aga needki hakkasid prohvetlikult rääkima; siis läkitas Saul veel kolmandad käskjalad, aga needki hakkasid prohvetlikult rääkima.
22
Siis ta läks ka ise Raamasse. Ja kui ta jõudis suure kaevu juure Sekusse ja küsis ning ütles: "Kus on Saamuel ja Taavet?" siis vastati: "Vaata, Raama Naajotis!"
23
Siis ta läks sealt Raama Naajoti poole ja Jumala vaim tuli ka tema peale; ja ta läks üha ning kõneles prohvetlikult, kuni ta jõudis Raama Naajotisse.
24
Ja temagi võttis oma riided seljast ja temagi kõneles prohvetlikult Saamueli ees ning lamas alasti kogu selle päeva ja kogu selle öö; sellepärast on ütluseks: "Kas ka Saul on prohvetite hulgas?"