1
Sellepärast, pühad vennad, taevase kutsumise osalised, pange tähele meie tunnistuse apostlit ja ülempreestrit Jeesust,
2
Kes on ustav oma ametisseseadjale nagu Mooseski kogu tema kojas.
3
Sest tema on Moosesest niivõrd suurema au vääriline, kuivõrd maja valmistajal on suurem au kui majal.
4
Sest igal majal on oma valmistaja; aga kes kõik on valmistanud, see on Jumal.
5
Ja Mooses oli küll ustav sulasena kogu tema kojas tunnistuseks sellest, mida pidi räägitama,
6
aga Kristus kui Poeg on tema koja koja üle; ja tema koda oleme meie, kui me julguse ning lootuse kiitlemise hoiame otsani kindla.
7
Sellepärast nõnda nagu Püha Vaim ütleb: "Täna, kui te kuulete tema häält,
8
ärge paadutage oma südameid, nõnda nagu sündis nurina ajal, kiusatuse päeval kõrves,
9
kus teie isad mind kiusasid ning katsusid, kuigi nad olid näinud minu tegusid nelikümmend aastat,
10
mispärast ma vihastusin selle sugupõlve peale ning ütlesin: nemad eksivad alati oma südamega, ent minu teid nad ei õppinud tundma;
11
sellepärast ma vandusin oma vihas: nad ei pääse mitte minu hingamisse!"
12
Katsuge, vennad, et kellelgi teie seast ei oleks kuri uskmatu süda, mis loobub elavast Jumalast,
13
vaid manitsege üksteist iga päev, niikaua kui veel üteldakse "täna", et ükski teie seast ei paaduks patu pettusest!
14
Sest me oleme saanud Kristuse osalisiks, kui me vaid otsani kindla hoiame esimese usulootuse.
15
Kui üteldakse: "Täna, kui te kuulete tema häält, ärge paadutage oma südameid, nõnda nagu sündis nurina ajal", -
16
kes siis olid need kuuljad, kes hakkasid nurisema? Kas need ei olnud kõik, kes olid väljunud Egiptusest Moosese juhatusel?
17
Aga kelledele ta oli vihane nelikümmend aastat? Kas mitte neile, kes olid pattu teinud, kellede kehad langesid kõrves?
18
Kelledele ta siis vandus, et nad ei pääse mitte tema hingamisse? Kas mitte neile, kes olid sõnakuulmatud?
19
Ja nii me näeme, et nad oma uskmatuse pärast ei võinud sisse saada.