1
Ja sündis, kui Jeesus oli lõpetanud käskude andmise oma kaheteistkümnele jüngrile, et ta läks sealt eemale õpetama ja jutlustama nende linnades.
2
Aga kui Johannes vangihoones olles kuulis Kristuse tegudest, läkitas ta oma jüngrite kaudu
3
Temale ütlema: "Kas oled sina see, kes tuleb, või peame teist ootama?"
4
Ja Jeesus vastas ning ütles neile: "Minge ja teatage Johannesele, mida te kuulete ja näete:
5
pimedad saavad nägijaiks ja jalutumad käivad, pidalitõbised tehakse puhtaks ja kurdid kuulevad, ja surnud äratatakse üles ja vaestele kuulutatakse evangeeliumi,
6
ja õnnis on, kes iganes minust ei pahandu!"
7
Aga kui need ära läksid, hakkas Jeesus rahvale rääkima Johannesest: "Mida te olete läinud välja kõrbe vaatama? Kas pilliroogu, mida tuul kõigutab?
8
Või mida te olete välja läinud vaatama? Kas inimest, kes on riietatud peente riietega? Vaata, kes kannavad peeni riideid, need on kuningate kodades.
9
Või mida te olete välja läinud vaatama? Kas prohvetit? Tõesti, ma ütlen teile, et ta on enamgi kui prohvet.
10
Tema on see, kellest on kirjutatud: Vaata, Mina läkitan sinu palge eele oma ingli, kes sulle tee valmistab sinu ees!
11
Tõesti, ma ütlen teile, ei ole naistest sündinute seast tõusnud suuremat kui Ristija Johannes, aga väiksem Taevariigis on suurem temast!
12
Ent Ristija Johannese päevist siiamaani rünnatakse taevariiki, ja kes seda ründavad, kisuvad ta endile.
13
Ja kõik prohvetid ja käsuõpetus on ennustanud Johanneseni,
14
ja kui te tahate seda tõeks võtta: tema on Eelija, kes pidi tulema.
15
Kellel kõrvad on, see kuulgu!
16
Aga kellega ma võrdleksin sedasinast sugupõlve? See on laste sarnane, kes turgudel istuvad ja hüüavad teistele
17
ning ütlevad: Me oleme teile vilet ajanud, ja te pole tantsinud; me oleme teile nutulugu laulnud, ja te pole nutnud.
18
Sest Johannes tuli, ei söönud ega joonud; ja nad ütlevad: Temas on kuri vaim!
19
Inimese Poeg tuli, sööb ja joob; ja nad ütlevad: Vaata, see inimene on söödik ja viinajoodik, tölnerite ja patuste sõber! Ometi mõistetakse tarkus õigeks ta tegudest."
20
Siis ta hakkas sõitlema neid linnu, kus kõige rohkem oli sündinud tema vägevaid tegusid, sellepärast et nad ei olnud meelt parandanud:
21
"Häda sulle, Korasin! Häda sulle, Betsaida! Sest kui Tüüroses ja Siidonis oleksid sündinud need vägevad teod, mis on sündinud teie juures, küll nemad ammugi oleksid kotis ja tuhas parandanud meelt.
22
Aga ma ütlen teile: Tüürosel ja Siidonil on hõlpsam põli kohtupäeval kui teil!
23
Ja sina, Kapernaum, kas sa ei olnud ülendatud taevani? Kuni põrguni sa langed alla! Sest kui Soodomas oleksid sündinud need vägevad teod, mis on sündinud sinus, seisaks see veel tänapäeval!
24
Aga ma ütlen teile: Soodomamaal on hõlpsam põli kohtupäeval kui sinul!"
25
Sel ajal Jeesus hakkas rääkima ja ütles: "Ma ülistan sind, Isa, taeva ja maa Issand, et sa selle oled peitnud tarkade ja mõistlike eest ja oled selle ilmutanud väetimaile!
26
Tõesti, Isa, see on nõnda olnud su meele järele!
27
Kõik on mu Isa annud minu kätte, ja ükski muu ei tunne Poega kui ainult Isa, ega ükski tunne Isa kui ainult Poeg ja see, kellele iganes Poeg tahab seda ilmutada.
28
Tulge minu juure kõik, kes olete vaevatud ja koormatud, ja mina annan teile hingamise!
29
"Võtke endi peale minu ike ja õppige minust, et mina olen tasane ja südamelt alandlik; ja te leiate hingamise oma hingedele. "
30
Sest minu ike on hea ja minu koorem on kerge!"