Ja nüüd, mu isand, nii tõesti kui Jehoova elab ja nii tõesti kui sa ise elad, keda Jehoova on takistanud sattumast veresüüsse ja aitamast iseennast oma käega: nüüd saagu Naabali sarnaseks su vaenlased ja need, kes püüavad teha kurja mu isandale!
Ja Taavet mõtles südames: "Ühel päeval ma saan ometi otsa Sauli käe läbi; mul ei ole tõesti paremat kui põgeneda vilistide maale, siis tüdineb Saul mind edaspidi otsimast kõigist Iisraeli rajadest ja nõnda ma pääsen tema käest."
Aga Ittai kostis kuningale ja ütles: "Nii tõesti kui Jehoova elab, ja nii tõesti kui mu isand kuningas elab: paigas, kus on mu isand kuningas, olgu surmaks või eluks, seal tahab olla ka su sulane!"
Ja Eelija ütles Eliisale: "Jää ometi siia, sest Jehoova on mind läkitanud Peetelisse!" Aga Eliisa vastas: "Nii tõesti kui Jehoova elab, ja nii tõesti kui su hing elab, ma ei jäta sind maha!" Ja nad läksid alla Peetelisse.
Ja Eelija ütles temale: "Eliisa, jää ometi siia, sest Jehoova on mind läkitanud Jeerikosse!" Aga tema vastas: "Nii tõesti kui Jehoova elab, ja nii tõesti kui su hing elab, ma ei jäta sind maha!" Ja nad tulid Jeerikosse.
Ja Eelija ütles temale: "Jää ometi siia, sest Jehoova on mind läkitanud Jordani ääre!" Aga ta vastas: "Nii tõesti kui Jehoova elab, ja nii tõesti kui su hing elab, ma ei jäta sind maha!" Ja nad mõlemad läksid.
Kui Saul nägi Taavetit vilisti vastu välja minevat, küsis ta väepealik Abnerilt: "Kelle poeg see noor mees on, Abner?" Ja Abner vastas: "Nii tõesti kui sa elad, kuningas, ma ei tea mitte!"
Siis kuningas Sidkija vandus Jeremijale salaja ja ütles: "Nii tõesti kui Jehoova elab, kes meile hinge on loonud, mina ei tapa sind ega anna sind nende meeste kätte, kes püüavad su hinge!"
Ja Taavet mõtles südames: "Ühel päeval ma saan ometi otsa Sauli käe läbi; mul ei ole tõesti paremat kui põgeneda vilistide maale, siis tüdineb Saul mind edaspidi otsimast kõigist Iisraeli rajadest ja nõnda ma pääsen tema käest."