Aga Jehoova vaim tuli võimsasti tema peale ja ta kiskus selle lõhki, otsegu oleks ta kitsetalle lõhki kiskunud, kuigi tal ei oInud käes mitte midagi; oma isale ja emale ta aga ei jutustanud, mis ta oli teinud.
Benaja, Joojada poeg, oli vahva, teguderikka mehe poeg Kabseelist; tema lõi maha kaks vägevat Moabi meest; tema läks alla ja tappis kaevus ühe lõukoera, kord kui lund oli sadanud.
Nõnda ütleb Jehoova: otsegu karjane päästab lõukoera suust paar koiba või kõrvaotsukese, nõnda päästetakse Iisraeli lapsed, kes Samaarias istuvad toredail asemeil ja Damaskuse voodites!
Kui umbkeelsed nägid seda looma tema käe küljes rippuvat, ütlesid nad isekeskis: "Vist on see mees inimesetapja, et õiguse jumalanna teda ei lase elada, ehk ta küll on pääsnud merest!"
5
Aga tema raputas eluka tulle ega tundnud mingit viga.
6
Nad ootasid küll, et ta üles paistetab või äkitselt surnuna maha langeb. Aga kui nad olid kaua oodanud ja nägid, et talle ei sündinud mingit viga, mõtlesid nad teisiti ja ütlesid tema jumala olevat.
Aga Issand seisis minu eest ja kinnitas mind, et sõna kuulutamine minu läbi teostuks täiel määral ja kõik paganad kuuleksid seda; ja ma pääsin lõukoera suust.