Aga Eliab, tema vanem vend, kuulis, kui ta meestega rääkis, ja Eliabi viha süttis põlema Taaveti vastu ja ta ütles: "Mispärast sa tulid siia? Ja kelle juure sa jätsid selle väikese karja sinna kõrbe? Ma tunnen küll su ülbust ja su südame kurjust! Sa tulid muidugi selleks, et näha taplust!"
Ja kui nad tulid, siis ta nägi Eliabi ja mõtles: "Küllap on nüüd Jehoova ees tema võitu!"
7
Aga Jehoova ütles Saamuelile: "Ära vaata ta välimusele ja kõrgele kasvule, sest ma olen jätnud tema kõrvale. Sest see pole nii, nagu inimene näeb: inimene näeb, mis silma ees, aga Jehoova näeb, mis südames!"
8
Siis Iisai kutsus Abinadabi ja laskis tema Saamueli eest mööda minna; aga ta ütles: "Jehoova ei ole ka teda valinud!"
9
Siis Iisai laskis Sanuna mööda minna, aga ta ütles: "Jehoova ei ole ka teda valinud!"
Aga Joonadab, Taaveti venna Simea poeg, kostis ning ütles: "Ärgu mõtelgu mu isand, et tapetud on kõik noored mehed, kuningapojad, vaid üksnes Amnon on surnud! Sest Absalomi käsul oli see juba määratud päevast, mil ta tema õe Taamari ära naeris!