Ta ihu oli nagu tarsisekivi ja ta pale paistis välguna, ta silmad olid nagu tulelondid, ta käsivarred ja jalad hiilgasid vase sarnaselt; ja ta sõnad kõlasid nagu rahvahulga karjumine!
Ja ma kuulsin häält taevast otsegu hulga vete kohisemist ja nagu suure müristamise häält; ja hääl, mida ma kuulsin, oli otsegu kandlelööjate hääl, kes löövad oma kandleid.
Ja ma kuulsin otsegu hulga rahva häält ja otsegu suurte vete kohinat ja otsegu kange pikse müristamist, ütlevat: "Halleluuja! Sest Issand, meie Kõigeväeline Jumal, on võtnud kuningliku valitsuse oma kätte!
Rahvahõimud märatsevad, otsegu kohaksid suured veed! Aga tema sõitleb neid ja nad põgenevad kaugele ning neid aetakse taga, otsegu aganaid mägedel tuulest, otsegu keerlevat tolmu tormist!