2
Ja kui nad sinult küsivad: "Kuhu me peame minema?" siis vasta neile: Jehoova ütleb nõnda: kes surma, see surma, kes mõõga ette, see mõõga ette, kes nälja kätte, see nälja kätte, kes vangi, see vangi!
3
Ja ma panen neile peale nelja liiki nuhtlusi, ütleb Jehoova: mõõga tapma, koerad lohistama, taeva linnud ja maa loomad sööma ja hävitama!
4
Ja ma panen nad hirmutuseks kõigile kuningriikidele maa peal Juuda kuninga Manasse, Hiskija poja pärast, selle pärast, mis ta Jeruusalemas tegi!
5
Sest kes annaks sulle armu, Jeruusalem, või kes trööstiks sind? Või kes küll põikaks kõrvale, et küsida su käekäigu järele?
6
Sina oled mind hüljanud, ütleb Jehoova, ja oled taganenud; seepärast ma sirutan oma käe sinu vastu ja hävitan sind, ma olen tüdinud järele andmast!
7
Mina viskan neid visklabidaga maa väravais; mina teen lastetuks, mina hukkan oma rahva, kui nad ei pöördu oma teedelt!
8
Mul on siis nende lesknaisi rohkem kui liiva mere ääres; mina toon noorukite ema kallale päise päeva ajal rüüstaja, paiskan äkitselt ta peale ärevust ja hirmu!
9
See, kes sünnitas seitse, närbub, vaagub hinge; tema päike loojub, kui alles on päev, ta häbeneb ja jääb häbisse! Ja mis neist üle jääb, selle ma annan mõõga ette, nende vaenlaste kätte, ütleb Jehoova!