1
Käsk, olles ainult tulevaste hüvede vari, aga mitte asjade täiskuju ise, ei või iialgi samade iga-aastaste ohvritega, mida ühtelugu ohverdatakse, teha täiuslikuks nende toojaid,
2
sest eks muidu oleksid ju ohvrite toomised lõppenud, sellepärast et neil, kes toimetavad jumalateenistust, ei oleks enam mingit patust südametunnistust, kui nad kord on puhtaks tehtud.
3
Ent ohvritega tuletatakse iga aasta patte meele.
4
Sest on võimatu, et härgade ja sikkude veri võib patud ära võtta.
5
Sellepärast ta maailma tulles ütleb: "Ohvrit ega andi sa ei tahtnud, aga sa valmistasid mulle ihu:
6
põletus- ja patuohvrid ei olnud sulle meelepärast!
7
Siis ma ütlesin: Vaata, ma tulen - rullraamatus on minust kirjutatud - tegema su tahtmist, oh Jumal!
8
Kuna ta eespool ütleb: "Ohvreid ja ande ning põletus- ja patuohvreid sa ei tahtnud ega olegi need su meele järele, kuigi neid käsu järele tuuakse,
9
siis ütleb ta pärast: "Vaata, ma tulen tegema su tahtmist!" Sellega ta tunnistab tühjaks esimese ohvri, et panna kehtima teine.
10
Selles tahtmises oleme meiegi pühitsetud Jeesuse Kristuse ihu ohvriga ühel hoobil.