29
Ja sündis, kui ta Betfage ja Betaania ligi jõudis, mäe juure, mida kutsutakse Õlimäeks, et ta läkitas kaks oma jüngrit
30
ning ütles: "Minge vastasolevasse alevisse, ja kui te sinna jõuate, leiate te kinniseotud sälu, kelle seljas ükski inimene ei ole istunud. Päästke ta lahti ja tooge siia.
31
Ja kui keegi teilt küsib: Miks te ta lahti päästate? siis ütelge nii: Issandal on teda tarvis!"
32
Aga need, kes olid läkitatud, läksid ja leidsid kõik nõnda, nagu ta neile oli ütelnud.
33
Kui nad sälgu lahti päästsid, ütlesid selle omanikud neile: "Miks te sälu lahti päästate?"
34
Nemad vastasid: "Issandal on teda tarvis!"
35
Ja nad tõid selle Jeesuse juure, heitsid oma riided sälu peale ja panid Jeesuse tema selga istuma.
36
Kui ta nüüd edasi liikus, laotasid nad oma riided tee peale.
37
Aga kui ta lähenes Õlimäe kallakule, hakkas kogu jüngrite hulk rõõmutsedes suure häälega kiitma Jumalat kõigi vägevate tegude eest, mis nad olid näinud,
38
ning ütlesid: "Kiidetud olgu kuningas, kes tuleb Issanda nimel, rahu taevas ja au kõrges!"
39
Ja mõningad variserid rahva seast ütlesid temale: "Õpetaja, sõitle oma jüngreid!"
40
Ta vastas ning ütles: "Ma ütlen teile, kui need vait jääksid, hakkaksid kivid kisendama!"