Oh, et sa ometi käristaksid taevad lõhki ja tuleksid alla, et mäed kõiguksid su ees - otsegu tuli põletaks risu või tuli paneks vee keema - et su nimi saaks tuntuks su vaenlastele, et rahvad väriseksid su ees,
2
kui sa teed kardetavaid tegusid üle meie ootuse, mäherdustest ei ole kuuldud muistsest ajast!
3
Ükski kõrv ei ole kuulnud, ükski silm ei ole näinud muud Jumalat peale sinu, kes tema ootajale seesugust võiks teha!
Issand, vägede Jehoova, kes puudutab maa kõikuma, nõnda et kõik selle elanikud leinavad, et see kõik tõuseb jõena ja jälle alaneb nagu Egiptuse Niilus,
Aga Issanda päev tuleb otsegu varas öösel, mil taevad raginal hukkuvad ja maailma algained tules laostuvad ja ilmamaad ja kõiki seal tehtud töid ei leidu enam.
11
Kui see nüüd kõik nõnda laostub, missugused siis teie peate olema pühas elus ja jumalakartuses,
12
oodates ja igatsedes Jumala päeva tulekut, mille pärast taevad süüdatult laostuvad ja maailma algained kuumuses ära sulavad?
Sel päeval seisavad ta jalad Õlimäel, mis on Jeruusalema ees ida pool; ja Õlimägi lõhkeb keskelt pooleks, idast läände väga suureks oruks, sest pool mäge vajub põhja poole ja teine pool lõuna poole!