1
Kui Jeesus kõik need kõned oli lõpetanud, ütles ta oma jüngritele:
2
"Te teate, et kahe päeva pärast on paasapüha; siis antakse Inimese Poeg risti lüüa!"
3
Siis tulid kokku ülempreestrid ja rahva vanemad ülempreestri kotta, kelle nimi oli Kaifas,
4
ja pidasid isekeskis nõu, Jeesus kavalusega kinni võtta ja ära tappa.
5
Aga nad ütlesid: "Mitte pühade ajal, et mässu ei tõuseks rahva seas!"
6
Aga kui Jeesus oli Betaanias pidalitõbise Siimona kojas,
7
tuli ta juure naine, kel oli ühes alabasterriist väga kalli salviga, ja valas selle tema pea peale, kui ta lauas istus.
8
Aga kui jüngrid seda nägid, sai nende meel pahaseks ja nad ütlesid: "Mistarvis on see raiskamine?
9
Sest selle oleks võinud ära müüa hulga raha eest ja anda vaestele."
10
Aga kui Jeesus seda märkas, ütles ta neile: "Miks teete vaeva sellele naisele? ta on ju mulle heateo teinud!
11
Sest vaeseid on alati teie juures, mind aga ei ole teil mitte alati.
12
Sest salvi minu ihu peale valades tegi ta seda minu matmiseks.
13
Tõesti ma ütlen teile, et kus iganes seda evangeeliumi kuulutatakse kogu maailmas, seal räägitakse tema mälestuseks ka sellest, mis ta on teinud."
14
Siis läks üks neist kaheteistkümnest, nimega Juudas Iskariot, ülempreestrite juure
15
ning ütles: "Mis te mulle tahate anda, kui ma ta annan teie kätte?" Nad pakkusid temale kolmkümmend hõbetükki.
16
Ja sellest ajast ta otsis parajat aega teda ära anda.
17
Aga esimesel hapnemata leibade päeval tulid jüngrid Jeesuse juure ja ütlesid temale: "Kus sa tahad, et me sulle valmistame paasasöömaaja?"
18
Tema ütles: "Minge linna ühe mehe juure ja ütelge talle: Õpetaja ütleb: Mu aeg on ligi, sinu juures ma pean paasasöömaaja oma jüngritega."
19
Ja jüngrid tegid nõnda, kuidas Jeesus neid oli käskinud, ja valmistasid paasatalle.
20
Aga kui õhtu tuli, istus ta lauda oma kaheteistkümne jüngriga.
21
Ja kui nemad sõid, ütles ta: "Tõesti ma ütlen teile, üks teie seast annab mind ära!"
22
Ja nad said väga kurvaks ning hakkasid üksteise järele temale ütlema: "Ega ometi mina see ole, Issand?"
23
Tema vastas ning ütles: "Kes minuga oma käe vaagnasse pistab, see annab mind ära.
24
Inimese Poeg läheb küll ära, nõnda nagu temast on kirjutatud; aga häda sellele inimesele, kelle läbi Inimese Poeg ära antakse! Hea oleks sellele inimesele, kui ta ei oleks sündinud!"
25
Siis kostis Juudas, ta äraandja, ning ütles: "Ega ometi mina see ole, Rabi?" Tema ütles talle: "Sina jah!"
26
Ja kui nad sõid, võttis Jeesus leiva, õnnistas ja murdis ja andis oma jüngritele ning ütles: "Võtke, sööge, see on minu ihu!"
27
Ja ta võttis karika, tänas ja andis neile ning ütles: "Jooge kõik selle seest!