9
Nüüd, kuningas, avalda keeld ja kirjuta kiri, mida meedlaste ja pärslaste muutmatu seaduse tõttu ei tohi tühistada!"
10
Seepeale kuningas Daarjaves kirjutas kirja ja keelu.
11
Aga kui Taaniel sai teada, et kiri oli kirjutatud, siis ta läks oma kotta, mille ülakambri aknad olid avatud Jeruusalema poole. Ja kolm korda päevas heitis ta põlvili, palvetas ja kiitis oma Jumalat, nagu ta seda ennegi oli teinud.
12
Siis need mehed tormasid sisse ja leidsid Taanieli palvetamast ja anumast oma Jumala ees.
13
Selle järele nad astusid kuninga ette ja küsisid kuninga keelu kohta: "Kas sa pole mitte kirjutanud keelu, et iga inimene, kes kolmekümne päeva jooksul palub midagi mõnelt jumalalt või inimeselt, aga mitte sinult, kuningas, visatakse lõukoerte auku?" Kuningas kostis ja ütles: "Asi on kindel meedlaste ja pärslaste muutmatu seaduse järele!"
14
Siis nad kostsid ja ütlesid kuninga ees: "Taaniel, kes on Juuda vangide seltsist, ei hooli sinust, kuningas, ega keelust, mille sa oled kirjutanud, vaid ta palvetab kolm korda päevas oma palvet!"
15
Kui kuningas seda kuulis, siis oli see temale väga ebameeldiv ja ta oli mures Taanieli pärast, kuidas teda päästa; ja ta nägi vaeva tema päästmiseks kuni päikeseloojakuni.