Ja rahvas uskus; kui nad kuulsid, et Jehoova oli tunnud muret Iisraeli laste pärast, ja et ta oli näinud nende viletsust, siis nad kummardasid ja heitsid silmili maha.
Nähke nüüd, et see olen mina, ainult mina, ega ole ühtki jumalat minu kõrval! Mina suretan ja teen elavaks, mina purustan ja mina parandan ega ole kedagi, kes päästaks minu käest!
Aga kui Iisraeli kuningas kirja oli lugenud, siis ta käristas oma riided lõhki ja ütles: "Kas mina olen Jumal, et ma võin suretada ja teha elavaks? Sest seesinane läkitab minu juure, et ma teeksin mehe pidalitõvest terveks! Kuid mõistke nüüd ja nähke, et ta otsib minuga tüli!"