29
Ja sa manitsesid neid tagasi pöörduma sinu käsuõpetuse juure, aga nemad olid ülbed ega kuulnud su käske, vaid patustasid su kohtuseaduste vastu - mida inimene peab täitma, et ellu jääda - ja pöörasid tõrksalt selja ning olid kangekaelsed ega kuulnud mitte.
30
sa kannatasid nendega palju aastaid ja manitsesid neid oma vaimu läbi oma prohvetite kaudu, aga nad ei pannud seda tähele; seepärast sa andsid nad teiste maade rahvaste kätte.
31
Aga oma suure halastuse pärast sa ei teinud neile lõppu ega jätnud neid maha, sest Sina oled armuline ja halastaja Jumal!
32
Ja nüüd, meie Jumal, suur, vägev ja kardetav Jumal, kes peab lepingut ja osutab heldust: ära pea väheseks kõike seda kannatust, mis on tabanud meid, meie kuningaid, meie vürste, meie preestreid, meie prohveteid, meie vanemaid ja kogu su rahvast Assuri kuningate päevist kuni tänapäevani!
33
Sina oled õiglane kõiges, mis meie peale on tulnud, sest Sina oled osutanud ustavust, meie aga oleme olnud õelad!
34
Jah, meie kuningad, meie vürstid, meie preestrid ja meie vanemad ei ole teinud su käsuõpetuse järele, ei ole tähele pannud su käske ja manitsusi, millega sa neid manitsesid!
35
Nad ei teeninud sind mitte oma kuningriigis, hoolimata sinu suurest headusest, mida sa neile osutasid, ja hoolimata avarast ja rammusast maast, mille sa neile olid annud, ega pöördunud oma kurjadest tegudest.