2. Ajaraamat 30:1-35
1
Ja Hiskija läkitas sõna kogu Iisraelile ja Juudale ja kirjutas kirjad ka Efraimile ja Manassele, et nad tuleksid Jehoova kotta Jeruusalemma pidama paasapüha Jehoova, Iisraeli Jumala auks.
2
Kuningas oma vürstidega ja kogu Jeruusalema kogudusega oli otsustanud pidada paasapüha teises kuus.
3
Sest nad ei saanud seda pidada õigel ajal, kuna preestrid ei olnud küllaldasel arvul endid pühitsenud ja rahvas ei olnud kogunenud Jeruusalemma.
4
See asi oli õige kuninga silmis ja terve koguduse silmis,
5
ja nad otsustasid, et kutse pidi käima läbi kogu Iisraeli Beer-Sebast Daanini, et tuldaks Jeruusalemma paasapüha pidama Jehoova; Iisraeli Jumala auks. Seda ei olnud peetud nii rohke osavõtuga kui oli ette kirjutatud.
6
Ja jooksjad käisid kirjadega kuningalt ja tema vürstidelt läbi kogu Iisraeli ja Juuda ning ütlesid, nagu oli kuninga käsk: "Iisraeli lapsed, pöörduge taas Jehoova, Aabrahami, Iisaki ja Iisraeli Jumala juure, siis ta pöördub selle jäägi juure, kes on pääsenud Assuri kuningate pihust!
7
Ärge olge oma vanemate ja vendade sarnased, kes murdsid truudust Jehoovale, oma vanemate Jumalale, ja kelled ta andis koleduste kätte, nõnda nagu te ise näete!
8
Ärge tehke nüüd oma kaela kangeks, nagu teie vanemad, andke käsi Jehoovale ja tulge tema pühamusse, mille ta on pühitsenud igaveseks ajaks, ja teenige Jehoovat, oma Jumalat, et ta pööraks teie pealt oma tulise viha!
9
Sest kui te pöördute tagasi Jehoova juure, siis leiavad teie vennad ja pojad halastust oma vangistajate ees ja võivad tulla tagasi sellele maale. Sest Jehoova, teie Jumal, on armuline ja halastaja, ja ta ei pööra teilt oma palet, kui te pöördute tagasi tema juure!"
10
Ja jooksjad käisid linnast linna Efraimi ja Manasse maal kuni Sebulonini; aga neid naerdi ja pilgati.
11
Ainult mehed Aaserist, Manassest ja Sebulonist alandasid endid ja tulid Jeruusalemma.
12
Ka Juudas oli Jumala käsi, andes neile üksmeelse südame kuninga ja vürstide Jehoova sõna kohase käsu täitmiseks.
13
Nõnda kogunes palju rahvast Jeruusalemma, et pidada hapnemata leibade püha teises kuus - väga suur kogudus.
14
Ja nad võtsid kätte ja kõrvaldasid Jeruusalemas olevad altarid; nad kõrvaldasid ka kõik suitsutusaltarid ja viskasid Kiidroni jõkke.
15
Siis tapsid nad paasatalle teise kuu neljateistkümnendal päeval. Aga preestrid ja leviidid häbenesid, ja nad pühitsesid endid ning tõid Jehoova kotta põletusohvreid.
16
Ja nad asusid oma kohtadele jumalamehe Moosese käsuõpetuse korra kohaselt: preestrid piserdasid leviitide käest vastuvõetud verd.
17
Aga koguduses olid paljud, kes ei olnud ennast pühitsenud; seepärast tapsid leviidid paasatallesid kõigile, kes ei olnud puhtad, et neid pühitseda Jehoovale.
18
Sest suur osa rahvast, paljud Efraimist, Manassest, Issaskarist ja Sebulonist, ei olnud ennast puhastanud, vaid nad sõid paasatalle teisiti kui oli ette kirjutatud. Aga Hiskija oli nende eest palunud, üteldes: "Hea Jehoova annab andeks
19
igaühele, kes valmistab oma südant otsima Jumalat, Jehoovat, oma vanemate Jumalat, kuigi ta ei ole puhas nagu pühadus nõuab!"
20
Ja Jehoova kuulis Hiskijat ning säästis rahvast.
21
Ja Iisraeli lapsed, kes olid Jeruusalemas, pidasid hapnemata leibade püha seitse päeva suure rõõmuga. Ja leviidid ja preestrid kiitsid iga päev Jehoovat võimsate Jehoova mänguriistadega.
22
Ja Hiskija ütles tunnustust kõigile leviitidele, kes olid näidanud nii head arusaamist Jehoova teenistuses. Ja nad sõid pühade ohvreid seitse päeva, ohverdasid tänuohvreid ja ülistasid Jehoovat, oma vanemate Jumalat.
23
Ja terve kogudus otsustas veel teist seitse päeva püha pidada, ja nõnda nad pidasid rõõmsasti püha ka need seitse päeva.
24
Sest Hiskija, Juuda kuningas, oli kogudusele annetanud tuhat härjavärssi ja seitse tuhat pudulojust; ja vürstid olid kogudusele annetanud tuhat härjavärssi ja kümme tuhat pudulojust; ka olid paljud preestrid endid pühitsenud.
25
Ja terve Juuda kogudus, preestrid ja leviidid, ja kõik Iisraelist tulnud kogudus, nõndasamuti võõrad, kes olid tulnud Iisraeli maalt või elasid Juudas, olid rõõmsad.
26
Ja Jeruusalemas oli rõõm suur, sest Iisraeli kuninga Saalomoni, Taaveti poja päevist saadik ei olnud midagi niisugust Jeruusalemas sündinud.
27
Ja leviitpreestrid tõusid ning õnnistasid rahvast. Jehoova võttis kuulda nende häält ja nende palve jõudis tema pühasse eluasemesse, taevasse.