20
Aga ma ei palu mitte üksnes nende eest, vaid ka nende eest, kes nende sõna kaudu usuvad minusse,
21
et nemad kõik oleksid üks, nõnda nagu sina, Isa, minus ja mina sinus, et nemadki meis oleksid ja maailm usuks, et sa mind oled läkitanud.
22
Selle au, mille sa andsid mulle, olen mina annud neile, et nad oleksid üks, nõnda nagu meie oleme üks:
23
mina nendes ja sina minus, et nad täielikult saaksid üheks ja maailm tunneks, et sina oled mind läkitanud ja oled armastanud neid, nõnda nagu sa mind oled armastanud.
24
Isa, ma tahan, et kus mina olen, ka nemad oleksid minu juures, kelled sa mulle oled annud; et nad näeksid minu auhiilgust, mille sa mulle oled annud; sest sa oled mind armastanud enne maailma rajamist.