2. Ajaraamat 6:12
2. Ajaraamat 6:13-42
13
Nimelt oli Saalomon valmistanud vasklava, viis küünart pika, viis küünart laia ja kolm küünart kõrge, ja oli selle pannud keset õue. Ja ta astus selle peale, heitis põlvili kogu Iisraeli koguduse nähes, sirutas oma käed taeva poole
14
ja ütles: "Jehoova, Iisraeli Jumal! Sinu sarnast jumalat ei ole taevas ega maa peal, kes pead lepingut ja osadust oma sulastega, kes käivad su ees kõigest südamest,
15
kes oled pidanud oma sulasele, mu isale Taavetile, mis sa temale olid lubanud! Jah, mis sa oma suuga oled kõnelnud, selle oled sa oma käega tõeks teinud, nõnda nagu see täna on sündinud!
16
Ja nüüd, Jehoova, Iisraeli Jumal, pea oma sulasele, mu isale Taavetile, mis sa temale tõotasid, üteldes: ei puudu sul mees minu palge ees, kes istub Iisraeli aujärjel, kui ainult su pojad peavad oma teed, käies mu käsuõpetuse järele, nõnda nagu sina oled käinud mu ees!
17
Ja nüüd, Jehoova, Iisraeli Jumal, saagu tõeks su sõna, mis sa oled kõnelnud oma sulasele Taavetile!
18
Aga kas Jumal tõesti peaks elama ühes inimestega maa peal? Vaata, taevad ja taevaste taevad ei mahuta Sind, saati siis see koda, mille ma olen ehitanud!
19
Aga pöördu oma sulase palve ja ta anumise poole, Jehoova, mu Jumal, et sa kuuleksid kaebehüüdu ja palvet, mida su sulane palvetab sinu ees,
20
et su silmad oleksid lahti päevad ja ööd selle koja kohal, selle paiga kohal, mille kohta sa oled ütelnud, et sa paned sinna oma nime ja kuuled palvet, mida su sulane palvetab selle paiga poole!
21
Kuule siis Kuule siis oma sulase ja oma Iisraeli rahva anumist, kuidas nad palvetavad sellesinase paiga poole! Jah, kuule paigast, kus sa elad, taevast! Ja kui sa kuuled, siis anna andeks!
22
Kui keegi oma ligimese vastu pattu teeb ja paneb tema peale vande, teda vannutades, ja vandeasi tuleb sinu altari ette siia kotta,
23
siis kuule Sina taevast ja tee ning mõista õigust oma sulastele, mõistes süüdlase süüdi, pannes tema teod ta pea peale, õige aga mõistes õigeks, andes temale ta õigust mööda!
24
Ja kui su Iisraeli rahvas lüüakse maha vaenlase ees, sellepärast et nad sinu vastu on pattu teinud, ent nad pöörduvad ja kiidavad sinu nime, palvetavad ja anuvad su ees siin kojas,
25
siis kuule sina taevast ja anna andeks oma Iisraeli rahva patt ja too nad tagasi maale, mille sa oled annud neile ja nende vanemaile!
26
Kui taevas on suletud ja vihma pole, sellepärast et nad sinu vastu on pattu teinud, aga nad palvetavad selle paiga poole ja kiidavad sinu nime ja pöörduvad oma patust, sellepärast et sa neid oled alandanud,
27
siis kuule sina taevast ja anna andeks oma sulaste ja oma Iisraeli rahva patt, sest sina õpetad neile head teed, mida nad peavad käima, ja anna vihma oma maale, mille sa oled annud pärisosaks oma rahvale!
28
Kui maale tuleb nälg, katk, kui tuleb viljakõrvetus või -rooste, kui tulevad rohutirtsud ja mardikad, kui ta vaenlased teda rõhuvad ta väravatemaal, kui tabab mingi nuhtlus või mingi haigus,
29
siis igat palvet, igat anumist, mis iganes tuleb mõne inimese või kogu su Iisraeli rahva poolt, kui nad igaüks tunnevad oma häda ja valu ja sirutavad oma käed selle koja poole,
30
kuule Sina siis taevast, oma asupaigast, ja anna andeks ning anna igaühele kõiki ta tegusid mööda, nõnda nagu sa tunned tema südant, sest Sina üksi tunned inimlaste südant,
31
et nad kardaksid sind ja käiksid su teedel kõigil neil päevil, mil nad elavad maal, mille sa oled annud meie vanemaile!
32
Aga ka võõramaalast, kes ei ole sinu Iisraeli rahva hulgast, tuleb aga kaugelt maalt sinu suure nime, vägeva käe ja väljasirutatud käsivarre pärast - kui ta tuleb ja palvetab selle koja poole -
33
kuule Sina taevast, oma asupaigast, ja tee kõike, mille pärast võõras sinu poole hüüab, et kõik maa rahvad õpiksid tundma sinu nime ja kardaksid Sind, nõnda nagu su Iisraeli rahvas, ja et nad teaksid, et sinu nimi on pandud kojale, mille ma olen ehitanud!
34
Kui su rahvas läheb sõtta oma vaenlaste vastu, teekonnale, kuhu sa nad läkitad, ja nad palvetavad sinu poole selle linna suunas, mille Sina oled valinud, ja koja suunas, mille mina olen ehitanud su nimele,
35
siis kuule taevast nende palvet ja anumist ja tee neile õigust!
36
Kui nad sinu vastu pattu teevad - sest pole inimest, kes pattu ei tee - ja Sina vihastud nende peale ning annad nad vaenlase kätte, nõnda et nende vangistajad viivad neid vangi kaugemale või lähemale maale,
37
aga kui nad siis seda südamesse võtavad maal, kuhu nad on vangi viidud, ja pöörduvad ning anuvad sind oma vangistusemaal, üteldes: me oleme pattu teinud, oleme eksinud ja saanud süüdlasiks!
38
ja pöörduvad sinu poole kõigest oma südamest ja kõigest oma hingest oma vangistusemaal, kuhu nad on vangi viidud, ja palvetavad oma maa suunas, mille sa oled annud nende vanemaile, ja linna suunas, mille sina oled valinud, ja koja suunas, mille mina olen ehitanud sinu nimele,
39
siis kuule taevast, oma asupaigast, nende palvet ja anumist, tee neile õigust ja anna andeks oma rahvale, kes sinu vastu on pattu teinud!
40
Nüüd, mu Jumal, olgu siis su silmad lahti ja su kõrvad pangu tähele palvet selles paigas!
41
Ja nüüd, Jehoova Jumal, tõuse tulema oma hingamispaika, sina ja su võimsuselaegas! Su preestrid, Jehoova Jumal, olgu õnnistusega ehitud, ja su vagad tundku rõõmu sellest, mis hea on!
42
Jehoova Jumal, ära hülga oma võitut! Mõtle oma sulase Taaveti osadusele!"