Aga Taavet vastas Reekabile ja tema vennale Baanale, beerotlase Rimmoni poegadele, ja ütles neile: "Nii tõesti kui Jehoova elab, kes mu hinge igast hädast on päästnud:
10
selle, kes mulle kuulutas ja ütles: vaata, Saul on surnud! - ta oli enese silmis rõõmusõnumi tooja - selle ma võtsin kinni ja tapsin Siklagis, tema, kellele oleksin pidanud andma teatetooja tasu,
11
saati siis nüüd, kui õelad mehed on tapnud süütuma mehe ta voodis omas kojas! Eks ma pea nüüd nõudma tema verd teie käest ja hävitama teid maa pealt?"
12
Ja Taavet andis käsu noortele meestele ja need tapsid nad ära, raiusid neilt käed ja jalad ja poosid nad Hebroni tiigi ääre; aga Iisboseti pea nad võtsid ja matsid Hebronisse Abneri hauda.
Siis Taavet ütles käskjalale: "Ütle Joabile nõnda: ärgu olgu see asi su silmis paha, sest mõõk sööb niihästi ühe kui teise! Sõdi aga sina vahvasti linna vastu ja kisu see maha! Julgusta teda nõnda."
26
Kui Uurija naine kuulis, et ta mees Uurija oli surnud, siis ta pidas oma abikaasa pärast leinakaebuse.
27
Ja kui leinaaeg oli möödunud, siis Taavet läkitas järele ja võttis tema oma kotta; ja ta sai tema naiseks ning tõi temale poja ilmale. Aga see asi, mis Taavet oli teinud, oli Jehoova silmis paha.
Taavetile tuli himu ja ta ütles: "Kes annaks mulle vett juua Petlemma kaevust, mis on värava juures?"
16
Siis tungis kolm kangelast vilistide leeri ja nad ammutasid vett Petlema kaevust värava juures, kandsid ja tõid Taavetile; aga ta ei tahtnud seda juua, vaid valas selle Jehoovale
17
ja ütles: "Jäägu see minust kaugele, Jehoova, et teeksin seda! See on nende meeste veri, kes käisid oma hinge hinnaga!" Sellepärast ta ei tahtnud seda juua. Seda tegid need kolm kangelast.
See, kes elab õigluses ja räägib tõtt, kes põlgab rõhumisest saadavat kasu, kes raputab käsi, et mitte vastu võtta meelehead, kes topib kõrvad kinni, et mitte kuulda veretööst, ja kes suleb silmad, et mitte näha kurja,
Ent ära tunne silmarõõmu oma venna päevast, tema õnnetuspäevast; ära rõõmutse Juuda laste pärast nende hukkumispäeval; ära oma suuga suurusta hädapäeval!
13
Ära mine sisse mu rahva väravast tema õnnetuspäeval; ära sinagi tunne silmarõõmu tema hädast tema õnnetuspäeval; ära pista kätt tema varanduse külge tema õnnetuspäeval!
14
Ära seisa teelahkmel tema põgenikke hävitamas, ära loovuta tema pääsenuid hädapäeval!
kes, ehk nad küll tunnevad Jumala õiguse määrust ja teavad, et need, kes teevad niisuguseid asju, on surma väärt, ei tee mitte ainult sedasama, vaid tunnevad head meelt neist, kes nõnda teevad.