17
Aga Giideon vastas temale: "Kui ma nüüd sinu silmis olen armu leidnud, siis tee mulle üks tunnustäht, et Sina oled see, kes minuga räägib!
18
Ära siis lahku siit, kuni ma su juure tagasi tulen ja oma roaohvri toon ning su ette panen!" Ja ta vastas: "Ma jään, kuni sa tagasi tuled!"
19
Ja Giideon läks ning valmistas sikutalle ja poolest vakast jahust hapnemata leivukesi, pani liha korvi, leeme potti ja tõi välja tema juure tamme alla ning seadis ette.
20
Aga Jumala ingel ütles temale: "Võta liha ja hapnemata leivukesed, aseta siia kalju peale ja vala leem välja!" Ja ta tegi nõnda.
21
Ja Jehoova ingel sirutas saua, mis tal käes oli, ja puudutas selle otsaga liha ja hapnemata leivukesi: siis väljus kaljust tuli ning põletas ära liha ja hapnemata leivukesed! Ja Jehoova ingel kadus ta silmist.
22
Siis Giideon nägi, et see oli olnud Jehoova ingel ja Giideon ütles: "Oh häda, Issand Jehoova! Sest ma olen Jehoova inglit näinud palgest palgesse!"
23
Aga Jehoova ütles temale: "Rahu olgu sinule! Ära karda, sa ei sure mitte!"
24
Siis Giideon ehitas sinna altari Jehoovale ja pani sellele nimeks "Jehoova on rahu". See on kuni tänapäevani alles abieserlaste Ofras.
36
Ja Giideon ütles Jumalale: "Kui sa tahad minu käe läbi Iisraeli päästa, nagu sa oled ütelnud,
37
siis vaata, ma panen need niidetud villad rehepõrandale; kui kaste tuleb ainult nende villade peale, aga kogu maapind jääb kuivaks, siis ma tean, et sa Iisraeli minu käe läbi päästad, nagu sa oled ütelnud!"
38
Ja nõnda sündis: kui ta järgmisel hommikul vara üles tõusis ja villu vajutas, siis ta pigistas villadest kaste välja, kausitäie vett!
39
Aga Giideon ütles Jumalale: "Ärgu süttigu su viha põlema minu vastu, et ma veel kord räägin! Luba ma katsun veel kord villadega. Lase nüüd ainult villad kuivaks jääda, aga kogu maapinnal olgu kaste!"
40
Ja Jumal tegi sel ööl nõnda: ainult villad jäid kuivaks, aga kogu maapinnal oli kaste!